Prinsessa+som+ingen+kunne+målbinde

Linn Iren Særen, 2stb ”Prinsessa som ingen kunne målbinde” er et novelleeventyr som ikke inneholder overnaturlige momenter. Askeladden har ingen magiske hjelpemidler, og det er ingen troll å kjempe mot i dette eventyret. Novelleeventyr utgjør forresten en undertittel i folkeeventyrene. Det var Asbjørnsen og Moe som skrev ned ”Prinsessa som ingen kunne målbinde,” et eventyr som bare levde på folkemunne fram til nasjonalromantikken på 1800-tallet. For å ha et norsk preg over eventyrene, skrev de to mennene på et språk som inneholdt dansk, som var skriftspråket på den tiden, og særnorske ord. Drenger blir for eksempel erstattet med ordet gutter. Slik kunne de få størst mulig målgruppe til å lese samlingene de hadde skrevet.
 * Prinsessa som ingen kunne målbinde **

I novelleeventyret møter vi brødrene Per, Pål og Espen Askeladd, som er på vei til kongsgården for å vinne prinsessa og halve kongeriket. Underveis samler Askeladden mange gjenstander uten særlig verdi, men som han tror kan være nyttige. Når trioen til slutt er kommet frem, prøver alle tre å målbinde prinsessa. Omsider klarer Askeladden å fullføre oppdragene med sine ”suvenirer.”

Den berømte startsetningen innen sjangeren eventyr er: ”Det var en gang…. ” Kanskje er det ikke så overraskende at vi også finner den her. I tillegg kan vi finne ut at ordet tre blir flittig brukt, der eventyret inneholder tre brødre, og gir av den grunn tre handlinger når guttene skal prøve å ordbinde prinsessa. Dessuten har vi en av Olriks episke lover, en-tallsloven, det vil si at det kun er to personer til stede samtidig. Dermed lurer man muligens på om det egentlig stemmer overens med denne historien, i og med at det er tre brødre som snakker sammen i samme handling. Men eventyrerne har da funnet opp en lov som sier at tvillinger, i dette tilfelle Per og Pål, opptrer som en karakter. Hovedpersonen, derimot, er bare en eneste karakter og er som regel helten. Til slutt er det nevneverdig å si at helten pleier å være av hankjønn i denne type litteratur.

Askeladden repliserer enkelt og vist når han får spørsmål, som er skeptisk stilt av brødrene, på hva han skal med alle tingene han finner på veien. Askeladden svarer ”Å, jeg har slikt å gjøre, jeg har slikt føre, så fører jeg vel den,” med en setning som gjentas flere ganger i teksten. Det var nok viktig å ha slike setninger i eventyr da de levde på folkemunne slik at de skulle bli lettere å huske og at eventyret ikke skulle bli totalt forandret.

Aktantmodellen er en modell som er blitt oppfunnet av de som har studert ekstra godt på eventyr. Vi finner fellestrekk i denne modellen som blir brukt over hele verden med forskjell i titler og vesen. Dessuten består den av en giver, objekt, mottaker, hjelper, subjekt og motstander. Giveren er her kongen som gir bort datteren sin mot at noen klarer å ordbinde henne. Da får vi objektet, som da er prinsessa. Subjektet, den som utfører handlingen på objektet, er hovedpersonen eller helten, Espen Askeladd. Derav blir han også mottaker. Hjelperne han har er en skosåle, vidjespenning, skålbrott, to bukkehorn og en blei. Motstanderen er i denne historien prinsessa som er så vrien at hun ikke lar seg målbinde. Faktisk er det lurt å merke seg at mottaker og subjektet ofte er den samme personen i eventyr. Det er mange språklige virkemidler i teksten som viser at det er en historie som er godt tilpasset for å leve på folkemunne. For eksempel er det gjentakelser av mange replikker, som gjør at eventyret er lett å huske. Dessuten er språket så muntlig at man nesten hører setningene bli fortalt muntlig. //Det var nok av dem som ville prøve seg, skal jeg tro, for det er ikke hver dag man kan få en kongsdatter og halve kongeriket til givendes.//

Det onde og det gode hersker mot hverandre der kulturen er det gode og naturen er det onde. Kulturen, som omfatter menneskene, er de gode som kjemper mot den onde naturen, tusser og troll. Tross alt skiller dette eventyret seg litt ut. Her er det motsetningene mellom menneskene som utgjør det gode og det onde. Brødrene presenterer egenskapen å ha begjær etter rikdom, mens Askeladden presenterer seg selv som den gode, lure og målbevisste karen. Av disse trekkene får vi budskapet som sier at det alltid går godt med de omtenksomme og ærlige personene i samfunnet. Igjen, når vi ser på egenskaper, representerer eventyr egenskaper som er stikk motsatte av hverandre, for eksempel brødrene som er dumme, mens Askeladden er lur.

Som en liten oppsummering kan man si at eventyr er viktige for mennesker som vil lære noe av livet. Fortellingene beviser sanksjoner i samfunnet. Dermed kan man bruke eventyr til innsikt, men de er også spennende, og har i flere hundre år blitt brukt som underholdning jorda rundt. Spenningen kan vi si er //hvordan// helten løser en konflikt. Vi forventer i nesten alle eventyr at de ender med harmoni, men vi finner det interessant hvordan harmonien endelig oppnås.

TILBAKE