Eddadikt

Før utvandringen på Island startet på 800 og 900 tallet, var overføringen av eddadiktene muntlig. Denne type litteraturen omfatter gudedikt over de norrøne gudene eller heltedikt fra fjern fortid. Også norrøn mytologi er nedskrevet i eddadiktene. Dessuten blir eddadiktene delt inn i to hovedkategorier: Den eldre Edda og Den yngre Edda. Den eldre Edda er et håndskrift bestående av 29 dikt. Disse diktene omhandler blant annet Balders dikt og ble skrevet ned av islendinger på kalveskinn på 1200- og 1300-tallet. Forfatteren av den yngre Edda er Snorre Sturlason (1179-1241). Verket er en lærebok i diktekunst fra ca 1220, og det står mye norrøn mytologi i den. I Den eldre Edda finnes det opprinnelseshistorie, gude- og helte-dikt, visdomsord og historien om verdens undergang, ragnarokk. Forfatterne av kunstverket er anonyme kunstnere. I gudediktene er det 13 dikt som handler om de norrøne gudene. Ettersom de ble skrevet ned under innføringen av kristendommen, ble verket skrevet fra et kristent perspektiv. Altså var ikke forholdet så nært til de norrøne gudene lenger, og det er lite informasjon om hvordan man praktiserte religionen. Uansett deles gudediktene inn i kunnskapsdikt og episke dikt. Et eksempel på kunnskapsdikt er ”Voluspå,” der ei synsk kvinne kan huske opprinnelseshistorien i tillegg til å vite hva som vil skje ved ragnarok. Navnet ”Voluspå” kommer av at volve, som betyr gammel, klok kone, og spå er det norrøne ordet for spådom. Dessuten kan hun også fortelle om hva som vil hende etter verdens undergang. Episke dikt innenfor gudediktene er fortellende og var viktig for kultur og underholdning. ”Loketretten” er et episk dikt med scenisk framstilling og er morsomt fordi de dårlige sidene hos de norrøne gudene blir fremhevet. Alle gudene unntatt Tor er sammen på fest hos guden Æge. De to tjenerne hans får rikelig med komplimenter, noe Loke blir meget lei av. Derfor finner han ut at han like godt dreper dem begge. Drap blant guder ble sett på med onde øyne, og Loke blir kastet ut av selskapet mens de andre gudene fortsetter å drikke. Senere sniker Loke seg inn til drikkegildet igjen og skjeller ut gudene en etter en, der Frøya blir den første. Siden det ofte er scenisk fremstilling i et gudedikt, blir samtalene direkte gjengitt. trollkjerring er du og full av falske råd; du vet de fant deg hos bror din, de blide gudene; da slapp du en fjert, Frøya." || Det franske Rolandskvadet er et heltedikt som ble oversatt til norrønt med tittelen Karlamagnussaga, og det tyske Nibelungen-eposet fikk navnet Sigurd Fåvnesbane (Fåvne- slange, bane- død som resultat av drap) på gammelnorsk. Faktisk handler gudediktene om heltene fra den germanske folkevandringstida (400-600 e.Kr). Ved møte av farer møtte heltene dem med et stort mot. Denne modigheten uttrykkes på mange forskjellige måter; en gang ler helten når hjertet hans blir revet ut av brystet, en annen spiller han harpe til han dør midt inne i ormegården. Selv om heltediktene i Eddatekstene er usanne, ble det skrevet om virkelige personer. Hunerkongen Attila (død 453) og goterkongen Theodrik den store (død 526) var personer, som i følge heltedikt, levde på samme tid. Et annet viktig og generelt trekk ved eddadiktene er at det er en fortellermåten er refererende, og vi kan ikke få noe peiling på følelsene hos personene.
 * Ti nå du, Frøya![[image:freya5.jpg width="110" height="121" align="right"]]

Eddadikt er organisert inn to hoveddeler. Den første omfatter 12 gudedikt, som gir godt innblikk i den norrøne mytologien. Den andre hovedgruppen er heltedikt, hvor handlingen befinner seg i menneskenes verden. En annen forskjell på heltedikt og gudedikt er at gudedikt ikke inneholder noen hovedpersoner. I heltediktene er det navngitte hovedpersoner, som har usannsynlige egenskaper. Eddadiktene er vanskelig å tidfeste på grunn av det har blitt muntlig overlevert i så mange år. Man regner med at diktene blei samlet og skrevet ned på 1200-1300 tallet av islendingene, men de har trolig vært muntlig overlevert fra tiden før utvandringen til Island begynte på 800-900-tallet. Det blei ikke bekreftet før i 1643 at det fantes en håndskrift der diktene var skrevet ned. Denne samlingen blir kalt //den eldre edda//, og består av 29 dikt.

Eddadiktene handler om gamledager, og inneholder myter, normer, helter, guder og visdom. Eddadiktene inneholder også mye som vi kan sammenligne med dagens bibel; Opprinnelsen og Ragnarok. Alle kunstnerne er ukjente og anonyme. Voluspå er en av de mest kjente eddadiktene. Diktet handler om hvordan verden blei til, og hvordan den skal gå under. Trymskvadet er også et godt kjent eddadikt, og det handler om da Tor mistet hammeren sin.

Den norrøne diktningen spilte også en viktig rolle for den politiske selvstendighetsprosessen og byggingen av en nasjonal identitet på 1800- og tidlig på 1900-tallet. Det svært viktig å argumentere for at Eddadiktningen var mer norske enn islandsk. I dag deler vi nok litt mer av æren med Islendingene..

Litt fra **Trymskvadet:** Vred var Vingtor da han vaknet og hammeren sin han brått saknet, ristet på skjegget, slengte med håret, Jords sønn famlet fåfengt rundt seg.

Og han tok ordet aller først slik: "Hør nå Loke hva her er skjedd, som ingen vet verken på jorda eller i himmelen: hammeren min er stjålet."

TILBAKE HJEM