Erling+Skakke

Erling “Skakke” Ormsson ble født i 1115 i bygda Etne i Støle, Hordaland. Han stammet fra ladejarlene og var en stormann under borgerkrigstiden i Norge. Faren til Erling, Orm, var fosterfar for Magnus Haraldsson.  I 1151-1155 var Erling på korstog som brakte han til Palestina, Konstantinopel og Roma. Han dro sammen med Ragnvald Orknøyjarl. På tilbakeveien kom han i kamp med arabere med øya Sardinia utenfor Italia. I denne kampen pådro han seg et hugg i halsen og etter dette ble han noe skeiv i posituren, så han ble gitt tilnavnet ”Skakke”.   Erling var leder av kong Inge’s lendsmannsparti og gift med datter av Sigurd Jorsalfare, Kristin. Disse to fikk sønnen Magnus Erlingsson.   I følge kongesagaene var Erling en kald og kalkulerende mann. Han var en utmerket strateg og en stor krigfører. Det ble og sagt at han var en av Kong Inges fremste menn. Hans intelligens førte også til at hans egen sønn ble kongsemne. Grunnen til dette kan trekkes tilbake til Kong Inges død. Da stod Norge usamlet og uten en ekte konge. Erlings kone, Kristin, sto nå fram som ektefødd datter av en konge og sammen krevde hun og mannen at deres sønn, Magnus, skulle bli konge over et samlet Norge.   Sant nok, så hadde Erling en rival i Håkon Herdebrei, som ble slått til konge ved Øyrating. Men ved støtte fra Kong Inges gamle hirdmenn og fra Danmark ble Håkons makt kortvarig, og Erling tok makten.   Erling døde i 1179 i slaget på kalveskinnet.   Helle, Knut; //Aschehougs Norges Historie 3//, Aschehoug, 2005 Av Thea Bakke 
 * __ Kilder: __**