Slaget+ved+Thermophylene

En storslagen kamp mellom grekerne og perserne ved Thermopylae, i Hellas, skjedde i 480 f.Kr. Thermopylae er et smalt pass ca. 150 km. nordvest for Aten. Dette var det første store slaget utkjempet under invasjonen av Hellas, ledet av den persiske kongen Xerxes 1 mellom år 480 og 479 f. Kr. Til tross for utfallet, med persisk seier, er slaget velkjent primært sett for heltemotet vist av grekerne, og da særlig, av spartanerne og deres konge, Leonidas 1. Xerxes kampanje var delvis motivert av lysten til å hevne det tidligere tapet mot grekerne i slaget ved Marathon 490 f. Kr, og delvis på grunn av ambisjoner om imperialistisk ekspansjon. Til og med før slaget ved Thermopylae hadde Xerxes allerede vunnet over store deler av Hellas, gjennom både diplomatisk initiativ og bruk av makt. De gjenværende grekerne forlot derfor sin post ved den Thessalianske fronten (Midt-Hellas), under ledelse av Sparta, for å gjenreise en motstandsstyrke med fragmenter av hærer etter tidligere nederlag. Med hav på ene siden og høye klipper på den andre, var passet en strategisk forsvarsposisjon mellom Nord- og Sør Hellas. For å beskytte de greske allierte fra et mulig persisk angrep fra havet, posisjonerte den greske flåten deg seg ved Artemision, der de kommanderte stredene, og dermed også passasjen mellom Sciathosøyene og fastlandet. Perserne hadde ifølge Herodotus en hær på 2,6 millioner, og med diverse hjelpestyrker over 5 millioner. Disse tallene er lite realistiske, men det er ingen tvil om persernes tallmessige overlegenhet mot grekernes 6000 – 7000 soldater, deriblant 300 topptrente krigsmaskiner fra Sparta. Som ved mange tidligere slag, avhenger den moderne kunnskapen om Slaget ved Thermopylae nesten utelukkende av informasjon gitt og videreført av Herodotus, som beskrev begivenheten 40 eller 50 år etter den tok plass. Herodotus var en historiker, mest kjent for sin beskrivelse av den persiske invasjonen av Hellas. Mange mener i dag at alle fakta og tallene han har oppgitt er noe feilaktige eller overdrevne. Kampen varte over tre dager. Innledende angrep mot Greske posisjoner av Medere og Cissianere fra den persiske styrken ble lett parert. Xerxes erstattet dem da med hans Udødelige, en elitestyrke, holdt nøyaktig på 10 000 mann, kommandert av Hydarnes. Deres suverenitet tallmessig, var likevel, ingen fordel i passets begrensede plass og kortere spyd gjorde det til en umulighet å møte grekerne på nært hold. Denne fastlåste situasjon ble løst kun når en gresk desertør, kalt Ephialtes forrådet grekerne og fortalte Xerxes at han kunne, ved å følge en fjellsti, unngå den greske hæren og dermed også passet. Xerxes Udødelige fulgte da denne fjellstien når natten kom, under ledelse av Hydarnes. På veien støtet de på en gruppe med 1000 mann, Leonidas hadde sendt ut for og vakte stien. Med kunnskap om at de var det eneste objektet i den persiske fremrykkingen, trakk den greske gruppen seg tilbake til høyere grunn og forberedte seg på å dø. Perserne passerte uten vanskeligheter. Når Leonidas og hans hovedstyrke fikk høre at perserne nærmet seg, var det mange meninger om hvilke handling som burde foretas, splittet. Noen allierte ytret tilbaketrekning og noen forlot leiren øyeblikkelig. Andre derimot, blant annet Leonidas og hans 300 spartanere, neket å flykte. Herodotus historie forteller at Leonidas avskjediget alle grekere uvillige til å kjempe, og stod igjen med bare de 300 spartanerne, 700 Thespanere og 400 Thebanere(1). Leonidas ble like etter drept i kampens hete i passet. Etter De Udødeliges ankomst samlet de resterende grekerne seg og trakk seg tilbake til en liten høyde, der de alle ble massakrert av perserne.

TILBAKE HJEM